УДОСКОНАЛЕННЯ ЛІКУВАННЯ ПАЦІЄНТІВ ІЗ ВОГНИЩЕВОЮ СКЛЕРОДЕРМІЄЮ - Ал-Омарі, О.М.; Магдебура, А.В.; М. С. Трет’яков; Аль-Рабаді, М.М.; Смаді, Д.М.; Альдхеісат, А.А.; Аббас, Р.Т. (Світ медицини та біології, 2025)
Вогнищева склеродермія – це хронічне мультифакторне аутоімунне захворювання, що уражає шкіру та підшкірну тканину. Метою дослідження було порівняти клінічну ефективність двох комплексних схем лікування у пацієнтів із вогнищевою склеродермією, поєднаною з бореліозом Лайма. Було порівняно дві схеми лікування: на основі бензилпеніциліну та доксицикліну гідрохлориду 100 мг двічі на добу у 45 пацієнтів віком від 20 до 64 років. Оцінювали клінічні прояви, активність уражень за модифікованим індексом вогнищевої склеродермії, а також рівень прозапального інтерлейкіну-6 та протизапального інтерлейкіну-10 у сироватці крові до та через 30 днів після лікування. Результати показали значно більше зниження активності уражень шкіри та рівня інтерлейкіну-6, а також збільшення інтерлейкіну-10 у групі, що отримувала доксициклін, порівняно з бензилпеніциліном. Отримані дані свідчать про перевагу доксицикліну гідрохлориду у клінічному та імунологічному покращенні стану пацієнтів із вогнищевою склеродермією, асоційованою з бореліозом Лайма.