ПРОГНОЗУВАННЯ ІНВАЛІДИЗАЦІЇ ПРИ РЕЦИДИВУЮЧЕ-РЕМІТУЮЧОМУ РОЗСІЯНОМУ СКЛЕРОЗІ - Соміло, О.В.; Кальбус, О.І.; Макаров, С.О.; Сорокін, А.В.; Шастун, Н.П. (Світ медицини та біології, 2023)
Обстежено 105 хворих на рецидивуюче-ремітуючий розсіяний склероз у віці від 18 до 49 років. Ступінь інвалідизації оцінювали за шкалою Expanded Disability Status Scale. Проводили нейропсихологічне обстеження з визначенням рівня особистісної та реактивної тривожності за шкалою Спілбергера-Ханіна та рівня депресії за шкалою Бека. Проводили магнітно-резонансну томографію мозку та розраховували індекси атрофії мозку, а саме – бікаудальний та індекс Сильвієвої борозни. Здатність вивчених клінічних та параклінічних показників прогнозувати прогресування інвалідизації при розсіяному склерозі оцінювали за допомогою ROC-аналізу. Площі під ROC-кривою мали відмінні прогностичні характеристики для індексів атрофії, рівнів тривожності та депресії щодо значних неврологічних проявів (EDSS≥3.5 балів) й інвалідизації у хворих на РРРС. За даними множинного логістичного регресійного аналізу встановлено, що статистично значущими самостійними факторами впливу на появу значних неврологічних проявів, згідно скоригованих, очищених від впливу інших чинників, відношення шансів є ступінь підкоркової атрофії за індексом BCR (ВШ=26.2; 95 % ДІ 3.5–198.3), рівень депресії за шкалою BDI (ВШ=97.2; 95 % ДІ (3.4–2744.0). Підтверджено значний захисний ефект прийому хворобо-модифікуючої терапії (ВШ=0.006; 95 % ДІ 0.001–0.045).