ДИНАМІКА SST2 ТА NT-PROBNP У ПАЦІЄНТІВ З ГІПЕРТОНІЧНОЮ ХВОРОБОЮ ТА ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ 2 ТИПУ НА ФОНІ КОМБІНОВАНОЇ ТЕРАПІЇ З ДОДАВАННЯМ ЕПЛЕРЕНОНУ ТА ТРИМЕТАЗИДИНУ - Біловол O.M.; Kнязькова I.I.; Кірієнко O.M.; Кузьмінова, Н.В.; Сушецька A.С.; Старенький, В.П.; Абрамова, Л.П. (Світ медицини та біології, 2023)
Метою нашого дослідження було вивчення впливу комплексної терапії з додаванням еплеренону та триметазидину на стан діастолічної функції лівого шлуночка, а також вміст розчинного рецептор стимулюючого чинника зростання, що експресується геном 2, та N-термінального фрагмента мозкового натрійуретичного пропептида у хворих на артеріальну гіпертензію з супутнім цукровим діабетом 2 типу. Після реєстрації вихідних даних 42 пацієнтам (1 група) призначали базисну терапію та 38 пацієнтам (2 група) додатково до антигіпертензивної терапії призначали еплеренон 25-50 мг 1 раз на день та триметазидин 80 мг 1 раз на день протягом 3 місяців. Контрольну групу склали 20 практично здорових осіб. Після проведеного лікування встановлено суттєво зниження рівня розчинного рецептор стимулюючого чинника зростання, що експресується геном 2, в крові у пацієнтів обох груп, але в групі 2 цей показник не відрізнявся від групи контролю, тоді як в групі 1 залишався вірогідно вищим даних здорових осіб. При цьому рівень N-термінального фрагмента мозкового натрійуретичного пропептида достовірно знижувався у 1,3 рази та 1,6 разів у групах 1 і 2 відповідно, але залишався суттєво вищим групи контролю. Визначено достовірне зниження показника діастолічної функції E/e`mean в обох групах пацієнтів, але в групі 2 на 8,9 % менше ніж в групі 2 та зменшення геометричних параметрів лівого передсердя, більш виражене в групі 2. Таким чином, включення еплеренону та триметазидину в комплексну терапію хворих з артеріальною гіпертензією з супутнім цукровим діабетом 2 типу протягом 3 місяців сприяло покращенню показників діастолічної функції, а також позитивно впливало на біомаркер міокардіального стресу і фіброзу вміст розчинного рецептор стимулюючого чинника зростання, що експресується геном 2 та дисфункції міокарда концентрацію N-термінального фрагмента мозкового натрійуретичного пропептида в сироватці крові, поряд з безпечністю і хорошою переносимістю.