БІОМЕХАНІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ SINGLE-BONE ОСТЕОСИНТЕЗУ ДІАФІЗАРНИХ ПЕРЕЛОМІВ КІСТОК ПЕРЕДПЛІЧЧЯ У ДІТЕЙ ІЗ ЗАСТОСУВАННЯМ ТИТАНОВИХ ЕЛАСТИЧНИХ СТРИЖНІВ - Левицький, А.Ф.; Терпиловський, Ю.Р.; Яресько, О.В. (Світ медицини та біології, 2022)
Метою роботи було вивчення змін напружено-деформованого стану в кістках передпліччя при діафізарному переломі обох кісток при фіксації перелому лише однієї кістки за допомогою титанових еластичних стрижнів в порівнянні з нормою та визначити тип фіксації, який найкраще забезпечує умови для оптимального зрощення перелому. Для чисельного аналізу напружено-деформованого стану у кістках передпліччя нами був використаний метод скінчених елементів. Модель будувалася на основі томографічних зрізів кістки. Було змодельовано поперечний перелом у середині діафіза ліктьової та променевої кісток та побудовані варіанти моделі з остеосинтезом титановими еластичними стрижнями перелому або тільки ліктьової або тільки променевої кістки. Розроблена біомеханічна модель «діафіз кісток передпліччя – металевий фіксатор» демонструє помірне збільшення внутрішнього напруження в місці перелому при використанні титанових еластичних стрижнів, що може сприяти створенню оптимальних умов для репаративного остеогенезу; найбільші зміни напружено-деформованого стану при обох видах остеосинтезу в порівнянні з нормою відбувалися при моделюванні кручення, особливо в ліктьовій кістці. Значне збільшення напружено-деформованого стану в ділянці перелому ліктьової кістки при її ізольованому остеосинтезі може призводити до ускладнень у вигляді сповільненого зрощення або формування несправжнього суглобу (навіть перелому фіксатора при неправильному підборі його діаметру). Таким чином, у випадку перелому обох кісток передпліччя навіть при стабільному переломі променевої кістки, не рекомендується фіксація лише ліктьової кістки. Краще виконати фіксацію обох кісток за стандартною методикою. А у випадку перелому обох кісток передпліччя зі стабільним переломом ліктьової кістки можна обмежитися остеосинтезом лише променевої кістки.