ЗМІНИ КИШКOВOЇ МІКРOБІOТИ У ПАЦІЄНТІВ ІЗ НEСПEЦИФІЧНИМ ВИРАЗКOВИМ КOЛІТOМ ТА СИНДРOМOМ ПOДРАЗНEНOГO КИШEЧНИКА І СEЧOКАМ’ЯНOЮ ХВOРOБOЮ - O. А. Кир’ян O.A.; Дeркач І.А.; Дoрoфєєв А.E.; Рудeнкo М.М. (Світ медицини та біології, 2021)
Зміни мікробіому розглядаються як тригерний фактор розвитку багатьох захворювань, які залежать від стану та проникності слизового бар`єру товстої кишки. Порушення мікрофлори товстої кишки, які можуть змінювати руйнацію оксалатів в кишечнику та викликати запальні зміни, також впливають і на формування поліетіологічного захворювання -сечокам`яної хвороби. Робота присвячена дослідженню змін кишкової мікробіоти у хворих із неспецифічним виразковим колітом (НВК) та синдромом подразненого кишечника (СПК) і супутнім уролітіазом (СКХ). Серед обстежених пацієнтів, що знаходились на стаціонарному лікуванні, виділені групи хворих, у яких виявили однобічні, поодинокі оксалатні камені в поєднанні з СПК та НВК для подальшого поглибленого мікробіологічного обстеження флори. Крім цього, досліджувався мікробіом кишечника пацієнтів із НВК та СПК без СКХ. Контрольну групу склали здорові особи Української популяції. Основні типи фекальної мікробіоти досліджували з використанням полімеразної ланцюгової реакції. Хімічний склад видалених каменів вивчали на апараті UR-20 ("Carl Zeiss", Jena, Germany) в матриці KBr (калій, бром) в інтервалі частот 4000-400 см-1 шляхом визначення кількості, положення та інтенсивності смуг поглинання в інфрачервоних спектрах досліджуваних зразків. Проведено кількісне визначення різних таксонів фекальної мікробіоти методом qPCRс використанням праймерів, орієнтованих на ген 16S рРНК, специфічний для Bacteroidetes, Akkermansia muciniphila, Faecalibacterium prausnitzi, Firmicutes, Actinobacteria, а також універсальних праймерів. Кількість і якість ДНК вимірювали NanoDrop ND-8000 (Thermo Scientific, США). Статистичний аналіз проводився з використанням Office Excel 2016 (Microsoft Corporation, США). За даними дослідження майже у 20% хворих з СКХ визначалися симптоми СПК, що вдвічі частіше, ніж у людей без уролітіазу, причому більше половини каменів складалися з оксалатів. НВК із СКХ зустрічався рідше, що можливо пов`язано із меншою поширеністю хвороби. При вивченні фекальної мікрофлори методом секвенування гена 16S рибосомальної РНК, нами знайдено зміни в співвідношенні основних філотипів мікроорганізмів. У хворих із патологією кишечника і СКХ порушення були більш вираженими, порівнюючи із пацієнтами без хвороб кишечника. У порівнянні зі здоровими, в групі хворих виявлено достовірне підвищена кількість Actinobacteria. Також, достовірно зменшувалися Firmicutes, Faecalibacterium prausnitzii, Akkermansia muciniphila і співвідношення Firmicutes/Bacteroidetes (р