СТАН ПОРОЖНИНИ РОТА У ПАЦІЄНТІВ ІЗ НАРКОТИЧНОЮ ЗАЛЕЖНІСТЮ - Петрушанко, Т.О.; Бойченко, О.М.; Попович, І.Ю.; Грищенко, В.В. (Світ медицини та біології, 2021)
Стоматологічне здоров’я є найважливішою складовою здоров’я, оскільки воно відображає та само впливає на соматичний стан людини і суттєво залежить від рівня інтелектуального розвитку, медичної обізнаності, соціальної адаптації. Турбота про збереження здоров’я порожнини рота в молодості визначає стоматологічний статус у зрілості і в наступних вікових періодах. Всесвітня організація охорони здоров’я у своєму щорічному звіті відмітила, що однією з найактуальніших проблем сьогодення є медичні наслідки зловживання психоактивними та наркотичними речовинами. Зміни стоматологічного статусу в людей, які хворіють від наркотичної залежності, обумовлені своєрідною тріадою факторів: обмежений доступ до стоматологічної допомоги, негативне ставлення до стану власного здоров’я, у тому числі і стоматологічного, безпосередній вплив діючих наркотичних субстанцій. Загальний ризик виникнення стоматологічних патологій пов’язаний з початковими змінами слизової оболонки порожнини рота (СОПР) (ксеростомія), пародонта та твердих тканин зубів (карієс, ерозії, патологічне стирання), що за своєю хронологією виникнення є ініціюючими й у подальшому провокують прогресування супутніх морфологічно-функціональних змін типу оклюзійних дисфункцій, суглобових деформацій, дефектів кісткової тканини. Вивчення специфічності змін порожнини рота в залежності від конкретного типу наркотичної речовини та строку її прийому є одним з актуальних науково-практичних завдань сучасної медицини, оскільки верифікації подібних параметрів дозволить не тільки ідентифікувати вид субстантної залежності для корекції комплексного лікування, а й розробити специфічні підходи до стоматологічної реабілітації подібних пацієнтів в залежності від критеріїв вихідної клінічної ситуації. Вивчення стоматологічного статусу було проведено у 45 наркозалежних хворих чоловіків та жінок віком від 20 до 50 років. Для дослідження були відібрані пацієнти, які скаржилися на зміни стану слизової рота або мали їх в анамнезі. Застосовані загальноприйняті клінічні стоматологічні методи обстеження із деталізацією анамнезу щодо умов побуту, праці, термінів вживання наркотичних препаратів, частоти їх прийому. Проводили ретельне об’єктивне обстеження загального стану та щелепно-лицевої ділянки із оцінкою стану лімфатичного апарату, прикусу, зубів, змін слизової рота, в тому числі пародонта. Ретельне клінічне обстеження усіх пацієнтів показало 100% поширеність карієсу зубів. У структурі уражень твердих тканин зубів пацієнтів першої дослідної групи 30% склав хронічний глибокий карієс, 10% - ерозії емалі, 20% - некрозу твердих тканин, а КПВ дорівнювало 12,5, тоді як в осіб другої дослідної групи некроз твердих тканин зубів та ерозії спостерігали в 50%, більше половини мали ускладнений карієс при КПВ – 16,2 . Вивчення стоматологічного статусу обстежених пацієнтів дозволило констатувати у всіх осіб дослідних та контрольної груп захворювання тканин пародонта. Хворі, що приймали наркотичні засоби, мали прямо пропорційну залежність тяжкості уражень слизової рота від часу прийому наркотиків та від тяжкості супутніх соматичних та інфекційних захворювань, що підтверджувалося основними та додатковими методами обстеження.