ОСОБЛИВОСТІ МОРФОГЕНЕЗУ МИСКОВО-СЕЧОВІДНОГО СЕГМЕНТА У ПЛОДІВ ТА НОВОНАРОДЖЕНИХ ЛЮДИНИ - Цигикало, О.В.; Олійник, І.Ю.; Андрущак, Л.А.; Галиш, І.В. (Світ медицини та біології, 2020)
Метою дослідження було з’ясувати особливості будови мисково-сечовідного сегменту у плодовому періоді онтогенезу та в новонароджених людини, визначити критичні періоди його морфогенезу. Дослідження виконано на 67 препаратах плодів людини 160,0-500,0 мм тім’яно-куприкової довжини (ТКД) (4-10-й місяці пренатального розвитку). Застосовано комплекс методів морфологічного дослідження, який включав антропометрію, морфометрію, ін’єкцію судин з наступною рентгенографією та препаруванням, мікроскопію, графічне та тривимірне комп’ютерне реконструювання, статистичний аналіз. Встановлено, що Розміри мисково-сечовідного сегмента в ранньому періоді онтогенезу збільшуються асинхронно: впродовж 4-го місяця інтенсивніше зростає його довжина, впродовж 7-го місяці та в новонароджених – діаметр. Від 4-го місяця внутрішньоутробного розвитку до періоду новонародженості діаметр мисково-сечовідного звуження зростає від 0,95±0,25 мм до 2,2±0,25 мм. На початку плодового періоду (4-5 місяці) мисково-сечовідні сегменти визначаються на рівні міжхребцевого проміжку між II і III поперековими хребцями. Упродовж другої половини плодового періоду відбувається його асиметричне зміщення: зліва – до рівня II, а справа – до рівня III поперекових хребців. У перинатальному періоді онтогенезу визначаються тісні анатомічні взаємовідношення мисково-сечовідного сегмента з нирковими судинами – його передню поверхню перетинають 2-4 гілочки ниркової артерії та 2-3 гілочки ниркової вени.