МОРФОЛОГІЧНІ ТА МОРФОМЕТРИЧНІ ПЕРЕБУДОВИ СТРУКТУРНИХ КОМПОНЕНТІВ АДЕНОГІПОФІЗАРНО-ТИРЕОЇДНОЇ СИСТЕМИ ЩУРІВ ЗА УМОВ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ ПОЗАКЛІТИННОЇ ДЕГІДРАТАЦІЇ СЕРЕДНЬОГО СТУПЕНЯ - Гринцова, Н.Б.; Хоменко, І.В.; Романюк, А.М.; Бумейстер В. І. V.I.; Кравцова, І.А. (Світ медицини та біології, 2019)
Background Гомеостаз водно-електролітного балансу є обов’язковою умовою життєдіяльності організму. Порушення гомеостазу спричиняють значні зміни в усіх системах організму, в тому числі і ендокринній. Ендокринна система разом з нервовою беруть участь у підтриманні водно-сольової рівноваги в організмі. Objective Вивчення морфологічних та морфометричних перебудов структурних компонентів аденогіпофізарно-тиреоїдної вісі статевозрілих щурів-самців в умовах експериментальної позаклітинної дегідратації середнього ступеня. Methods Експеримент проведений на 12 білих статевозрілих щурах-самцях масою 230-300г, що були розподілені на 2 групи (контрольну та експериментальну). Тваринам експериментальної групи протягом 60 діб моделювався середній ступінь позаклітинного зневоднення. Групи піддослідних тварин виводилися з експерименту шляхом декапітації під ефірним наркозом у відповідності до етичних положень. Вилучали щитоподібну залозу та гіпофіз. Гістологічні препарати зафарбовували гематоксилін-еозином та за ШИК-реакцією. Застосовували морфометричний та статистичний аналіз з використанням світлооптичного мікроскопа «Zeiss Primo Star», з об’єктивами х10, х20, х40 та бінокулярами 7, 10. Для морфометричного дослідження мікропрепаратів використовували програму «SCPR-2017-Zen 2 lite» з фотодокументуванням отриманих результатів цифровою відеокамерою «axiocam ERC 5S Zeiss». Статистична обробка отриманих результатів проводилася на персональному комп’ютері з використанням програми “Statistica 8.0”. Results Порушення водно-сольового балансу організму (змодельованого позаклітинного зневоднення середнього ступеня) викликає негативні зміни у структурних компонентах аденогіпофізарно-тиреоїдної системи піддослідних тварин. Незначне підвищення секреторної активності та напруження адаптивно-пристосувальних процесів зі сторони аденогіпофізу не є достатнім та ефективним що до збереження гомеостазу зі сторони периферійної ланки ендокринної системи – щитоподібної залози. Розвиток гіпофункції щитоподібної залози, безперечно негативно впливає на розвиток в організмі в цілому компенсаторно-пристосувальних процесів та перебіг загального адаптаційного синдрому у відповідь на дію пошкоджуючого агента. Даний висновок корелює з думкою ряду авторів що до участі трийод- та тетрайодтироніну в найважливіших метаболічних реакціях організму, в тому числі і при стресі. Крім того, до одного з найважливіших ефектів тиреоїдних гормонів відносять їх здатність надавати пермісивну дію відносно чутливості тканин організму до дії катехоламінів, підвищуючи чутливість адренорецепторів до норадреналіну і адреналіну і збільшуючи щільність деяких блокаторів на поверхні клітин . Таким чином, згідно п’ятифазовій моделі хронічного стресу аденогіпофізарно-тиреоїдна вісь ендокринної системи перебуває у стадії «тривоги» хронічного стресу, що корелює з думкою і інших дослідників.