СТРУКТУРНА РЕОРГАНІЗАЦІЯ СУДИН ЩИТОПОДІБНОЇ ЗАЛОЗИ ПІСЛЯ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ ТЕРМІЧНОЇ ТРАВМИ І ПРИ ЗАСТОСУВАННІ ПОДРІБНЕНОГО СУБСТРАТУ ЛІОФІЛІЗОВАНОЇ КСЕНОШКІРИ - Корицький, В.Г.; Небесна, З.М.; Крамар, С.Б. (Світ медицини та біології, 2019)
Термічні травми найчастіше трапляються під час господарської та промислової діяльності. Як правило, у випадку техногенних катастроф і під час воєнних дій, термічна травма може бути масштабною і відноситься до одного з найбільш важких видів військової травми. У місцевих війнах і військових конфліктах теплові травми є причиною 1,5-3,6% всіх втрат. Опікова хвороба має складний багатокомпонентний патогенез, окремі ділянки якого переважають у різні періоди часу після опіку: гіповолемія і порушення кровообігу, особливо мікроциркуляції, в перший день після опіку; різко виражена інтоксикація в перші два тижні; інфекції в наступні тижні. Тому використання матеріалів, що знижують рівень токсинів в організмі, є перспективним в лікуванні важких опіків. В останні роки у випадках глибоких опіків рання некректомія уражених тканин з подальшим закриттям рани ліофілізованими ксенотрансплантатами широко застосовувалася в опіковій медицині. Такі методи лікування позитивно впливають на клінічний перебіг опікової хвороби і прискорюють загоєння ран. Проте вивчення стану структур щитовидної залози при важких опіках разом із застосуванням ксенотрансплантата до теперішнього часу не було повністю висвітлено в наукових публікаціях. Метою роботи було виявлення мікро- та субмікроскопічних змін судин щитовидної залози після експериментальної теплової травми та в умовах використання субстрату ліофілізованого ксенотрансплантата. В експерименті на білих щурах досліджено зміни судин щитоподібної залози після тяжкої термічної травми в умовах проведення ранньої некректомії і застосування подрібненого субстрату ліофілізованої ксеношкіри. Встановлено, що використання ксенодермотрансплантати зменшує ступінь деструктивних змін в органі в ранні терміни і позитивно впливає на перебіг регенераторних процесів і нормалізацію структурних компонентів стінки судин органу в пізні терміни досліду. Використання субстрату ліофілізованих ксенотрансплантатів показало значну перебудову судин щитовидної залози на 21-й день експерименту. Характерними були незначно розширені люмени з їх помірним заповненням крові і незначним набряком судинної стінки. Адвентивна мембрана судинної стінки була незначно роздута з мізерними інфільтрованими лімфоцитами, макрофагами і фібробластами. Ядра ендотеліальних клітин витягувалися з флюкуозною каріолемою, утворюючи дефіцитні інвагінації. У каріоплазмі переважав еухроматин, де були виявлені також кластери рибосомних гранул, переважно розташованих поблизу внутрішньої ядерної мембрани. Нуклеоли були гіпертрофовані. Цитоплазма ендотеліальних клітин містила немодифіковані органели і численні піноцитові везикули; fenestrae були виражені. На цьому етапі експерименту не було відзначено набряку периваскулярних просторів. Основна мембрана була чітко визначена і мала помірну товщину. Більшість гемокапілярів щільно прилипали до тироцитів як частина фолікулів, що вказує на нормалізацію гістогемогенних, трансендотеліальних обмінних процесів в органі. Результати гістологічних досліджень показують, що раннє висічення некротичних тканин після термічної травми і закриття рани подрібненим субстратом ліофілізованого ксенотрансплантата виключає дію патогенного фактора на щитовидну залозу і створює умови для активного прогресу репараторної регенерації. Це сприяє відносній нормалізації структурних компонентів судинної стінки на заключному етапі експерименту.