АНТИОКСИДАНТНО-ПРООКСИДАНТНИЙ ТА ЦИТОКІНОВИЙ БАЛАНС У ПІЗНІЙ ПЕРІОД КОМБІНОВАНОЇ ТРАВМИ В ЕКСПЕРИМЕНТІ - Гудима, А.А.; Кащак, Т.В.; Шепітько, К.В. (Світ медицини та біології, 2019)
Метою дослідження було з’ясувати антиоксидантно-прооксидантний та цитокіновий баланс у пізній період комбінованої травми в експерименті. Експерименти виконано на 90 нелінійних білих щурах-самцях масою 180-200 г. Встановлено, що у період пізніх проявів травматичної хвороби (14-28 доба) за умов модельованих травм продовжує залишатися порушеним баланс антиоксидантно-прооксидантних механізмів та утворення про- і протизапальних цитокінів. Їх амплітуда та вектор залежать від походження травми. За умов ізольованої скелетної травми величина АПІ зазнає повторного зниження через 21 добу, що вказує на повторне домінування прооксидантних механізмів на недостатність антиоксидантної системи захисту. Після моделювання опіку порушення антиоксидантно-прооксидантного балансу є максимальним через 14 діб з подальшим відновленням, яке до 28 доби не досягає рівня контролю. За умов комбінованої травми період пізніх проявів травматичної хвороби супроводжується значними порушеннями антиоксидантно-прооксидантного та цитокінового балансу, що проявляється значним зниженням величини АПІ, яке на тлі зниження вмісту в сироватці крові прозапальногоцитокінуIL-1α та підвищення протизапального IL-4є несприятливою реакцією на травму і свідчить про сповільнення відновлення епідермісу та порушення бар’єрних властивостей шкіри в цілому.