МОРФОЛОГІЧНІ ОЗНАКИ ДЕКОМПЕНСАЦІЇ ПЕЧІНКОВОЇ ФУНКЦІЇ ПРИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНІЙ ПОВНІЙ ОБСТРУКЦІЇ ПОЗАПЕЧІНКОВИХ ЖОВЧНИХ ШЛЯХІВ - Мамонтов, І.М.; Івахно, І.В.; Тамм, Т.І.; Панасенко, В.О.; Падалко, В.І.; Зульфугаров, І. (Світ медицини та біології, 2019)
Обструкція жовчних шляхів є поширеним ускладненням злоякісних і незлоякісних захворювань позапечінкових жовчних проток. Найбільш поширеним методом експериментального моделювання біліарної обструкції є перев’язка жовчних проток. Щоб відтворити повну і тривалу обструкцію, загальний жовчний проток повинен бути пересічений між лігатурами. Перев’язка загального жовчного протоку без трансекції у щурів та інших тварин призводить до реканалізації та відновлення потоку жовчі. Експериментальний обструктивний холестаз має морфологічну характеристику змін в печінці, які можуть відображати наступаючу декомпенсацію її функції та причину смерті тварин. Метою даного дослідження є вивчення морфологічних змін печінки при експериментальній повній обструкції позапечінкових жовчних шляхів. У експерименті використовувалися показники щурів-самців вагою 270–310 г (36 тварин і 10 неоперованих тварин). Після лапаротомії загальний жовчний проток лігували і перетинали між двома лігатурами. Зразки тканини печінки, рівень білірубіну в сироватці крові вивчали протягом післяопераційного періоду на 3, 7, 14, 21, 28, 35 дні. Проведено морфометрію. Отримані дані аналізували статистично. Проліферацію жовчних проток кількісно визначали за кількістю жовчних проток у портальних зонах і за об’ємною щільністю портальних областей за розрахованим співвідношенням об’єму портальних зон до загального обсягу тканини. Для оцінки реакції синусоїдальних клітин їх число оцінювалося в заданому полі зору, рівному 5,6 × 104 мкм, а також було зареєстровано синусоїдно-гепатщцитарне число - кількість синусоїдних клітин на 1000 гепатоцитів. Для кількісної оцінки гіпертрофії враховувалася площа гепатоцитів і ядерно-цитоплазматичне співвідношення (відношення зони ядра до цитоплазми гепатоцитів). Протягом експерименту загинуло 11 з 36 (30,5%) тварин: до 7 днів - 2 щури, від 15 до 21 дня - 2 щури, від 22 до 28 днів - 5 щурів і від 29 до 35 днів - 2 щури. Так пік смертності тварин спостерігався в останні 2 тижні експерименту - 63,6% (7/11) тварин загинули в період від 22 до 35 днів. Рівень загального білірубіну був значно вищим за норму у всі періоди експерименту без істотних змін, максимальне значення становило 247 ± 20 ммоль / л, зафіксовано на третій день. Це вказувало на те, що холестаз був незворотнім і реканалізація загальної жовчної протоки була відсутня. За даними, що показують гістопатологічні зміни, зумовлені повною непрохідністю позапечінкових жовчних шляхів, вони характеризувалися проліферацією жовчних проток зі зростанням об’ємної щільності портальних областей, проліферацією і гіперплазією гепатоцитів, збільшенням кількості синусоїдальних клітин і синусодально-гепатоцитарного індексу, настання повної втрати нормальної печінкової гістоархітектоніки із заміною паренхіми печінки на проліферуючі жовчні протоки. Під час холестазу патологічні зміни характеризуються початковою гострою фазою з процесами альтерації і гострого запалення, перетворюючись на хронічний процес - з проліферацією холангіоцитів, фіброзом і заміщенням функціонально активної паренхіми печінки. Відповідно, ці зміни характеризувалися двома піками статистично значущих змін - на 3 і 21 день. Об’ємна щільність портальних областей у контрольній групі становила 0,01 ± 0,01 см³ / см³, на 3 добу - 0,06 ± 0,01 см³ / см³ (р