ПРАВО НА БЕЗОПЛАТНУ МЕДИЧНУ ДОПОМОГУ В УКРАЇНІ ТА В ЗАРУБІЖНИХ КРАЇНАХ: СУТНІСТЬ, МЕЖІ, ПРОБЛЕМИ РЕАЛІЗАЦІЇ - Совгиря, О.В.; Янчук, А.О. (Світ медицини та біології, 2018)
У зв’язку із проведенням сучасної медичної реформи, посиленням пріоритету соціальної орієнтованості держави в реалізації політики органами державної влади, існує об’єктивна необхідність всебічного та комплексного аналізу проблематики соціальних прав та свобод людини і громадянина. Складовою зазначеної групи прав виступає право кожного на охорону здоров’я, медичну допомогу та медичне страхування, передбачене статтею 49 Конституції України. Частина 3 зазначеної статті Основного Закону України встановлює, що у державних і комунальних закладах охорони здоров’я медична допомога надається безоплатно. Cучасні реалії системи охорони здоров’я в Україні часто свідчать про те, що положення про безоплатність медичної допомоги у таких закладах охорони здоров’я є декларативною нормою Конституції України, що не реалізується на практиці в повному обсязі як класичне право (останнє передбачає: наявність можливостей суб’єкта, за яким це право закріплене, його реалізовувати, обов’язок інших суб’єктів створювати умови для реалізації права та не перешкоджати його реалізації, а також гарантії реалізації права та юридичну відповідальність суб’єктів, що право порушують). У статті досліджуються проблеми правового регулювання та реалізації положень про безоплатну медичну допомогу в Україні, а також ілюструються моделі надання такої допомоги на прикладі європейських країн. Окремо виділяється і аналізується проблематика надання безкоштовної медичної допомоги біженцям і нелегальним мігрантам.