ПОРІВНЯЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА СТАБІЛЬНОСТІ ДЕНТАЛЬНИХ ІМПЛАНТАТІВ - Попович, І.Ю.; Петрушанко, Т.О.; Єрошенко, Г.А.; Стебловський, Д.В. (Світ медицини та біології, 2018)
Дентальна імплантація є найбільш затребуваною в сфері хірургічної стоматології. Незважаючи на вдосконалення методик лікування карієсу і його ускладнень, з кожним роком збільшується потреба населення в імплантологічному лікуванні. Постійний вплив на сучасну людину комплексу різних хвороботворних чинників (космічно-планетарних, соціальних, фізичних, хімічних, біологічних) сприяє виникненню численних соматичних і стоматологічних захворювань, в тому числі і запально-дистрофічних захворювань пародонту. Найбільш частим ускладненням клінічного перебігу пародонтиту є випадіння зубів як результат деструктивних процесів в кістковій тканині альвеолярних відростків. Дефекти зубних рядів у пацієнтів з генералізованим пародонтитом вимагає особливої тактики їх ліквідації, особливо при проведенні дентальної імплантації. Метою нашого дослідження стало порівняння первинної і вторинної стабільності двох дентальних імплантатів, що мають відміну за формою в експерименті на свинячих щелепах з щільністю кістки D3-D4. Дослідження стану фрагментів щелеп разом з імплантатами показало, що слизова оболонка альвеолярного відростка тварин була клінічно інтактною, рожевого кольору, без видимих патологічних змін. Після забезпечення доступу до імплантатів їх остеоінтеграція була візуально визначена. Зберігалися заглушки на всіх імплантатах. Не виявлено ділянок резорбції кісткової тканини альвеолярного відростка навколо імплантатів. Кісткова тканина по всьому діаметру імплантату рівномірно прилипала до області шиї. Це свідчило про відсутність компресії під час введення зубних імплантатів, оптимальну первинну стабільність імплантату та протоколу імплантації. Резорбція може також з’являтися навколо імплантату, якщо товщина зовнішньої кісткової стінки в області імплантату менше 2 мм. Результати дослідження показали, що середні значення первинної стабільності інтегрованих імплантатів становили 22,5 ± 1,12 Ncm (Alpha Dent Active Bio) і 21,67 ± 1,05 Ncm (MegaGen AnyOne) без істотної різниці між ними, що вказує на те ж саме стабільність імплантатів. Експериментально доведено, що оптимальні параметри первинної стійкості зубних імплантатів TORQUE, інтегрованих в щелепу живих овець, становить 24 Н / см. Збільшення величини TORQUE призвело до численних мікротріщин в овець. Після експерименту середні значення стабільності зубних імплантатів були суттєво різними, склавши 72,5 ± 1,12 Ncm (Alpha Dent Active Bio) і 59,17 ± 1,54 Ncm (MegaGen AnyOne). Результати показують, що конструкція імплантату є важливою для вторинної стійкості зубних імплантатів для відкручування, а саме імплантат Alpha Dent Active Bio від Alpha Dent Bio Active Conus, на відміну від імплантату MegaGen, має трикутну конструкцію на вершині замість циліндричної, що надає йому додаткові можливості для фіксації і подальшої остеоінтеграції в кістці типу III. Результати вторинної остеоінтеграції імплантатів можуть свідчити про більш ранній термін реставрації імплантатів з використанням зубних імплантатів Alpha Dent Active Bio у порівнянні з імплантатами MegaGen AnyOne. На підставі проведених досліджень доведено, що одним з головних факторів, що впливають на якість стабілізації і остеоінтеграції, є форма дентального імплантату, яка забезпечує антиротаційний ефект, а саме трикутна форма частини імплантату Alpha dent Active bio. Застосовані в експериментальному дослідженні дентальні імплантати доцільно використовувати у пацієнтів з низькою щільністю кісткової тканини альвеолярного відростка щелеп (D3-D4), яка найчастіше діагностується при розвитку пародонтиту у людини.