ЖІНОЧА СТАТЬ ЯК ДОДАТКОВИЙ ФАКТОР РИЗИКУ АТЕРОТРОМБОТИЧНИХ УСКЛАДНЕНЬ ПЕРЕБІГУ ІХС - Нетяженко, В.З.; Нетяженко, Н.В.; Мальчевская, Т.Й.; Пленова, А.Н. (Світ медицини та біології, 2018)
Проводили порівняльну оцінку стану тромбоцитарно-плазмового гемостазу у пацієнтів обох статей з гострими і хронічними формами ІХС. Встановлено, що у жінок всіх порівнюваних груп виявлені висока тромбоцитарная і прокоагулянтна активність в порівнянні з чоловіками, не дивлячись на застосовувану терапію антиагрегантами і антикоагулянтами. ІМ у жінок відрізняється більш несприятливим перебігом зі збільшенням частоти парок-сизмів фібриляції передсердь і екстрасистолічної аритмії Lown III-IV (на 11,4% і на 10,0%), кардіогенного шоку на 6,8%, ранньої постінфарктної стенокардії і набряку легенів на 5 % в порівнянні з чоловіками. Затримка у виконанні ін-тервенційного втручання асоціюється зі зростанням деталь-ності у жінок в порівнянні з чоловіками в 2,7 рази. Період постменопаузи тривалістю до 5 років слід розглядати як незалежний предиктор розвитку серцево-судинних подій. Постменопаузі тривалістю менше 5 років у жінок зі стабіль-ною ІХС супроводжується протромботичні і прокоагу-лянтного зрушеннями тромбоцитарно-плазмового гемостазу, навіть при антитромбоцитарної лікування і асоціюється зі зростанням ризику несприятливого перебігу ймовірного ІМ в 7,1 рази (ЗОШ 7,1; 95% ДІ 5, 6-9,2; р = 0,046).