СТАН ПЕРОКСИДНОГО ОКИСНЕННЯ ЛІПІДІВ У ЩУРІВ З ПАРОДОНТИТОМ НА ФОНІ ГІПЕР- ТА ГІПОТИРЕОЗУ - Щерба, В.В.; Криницька, І.Я.; Черкашин, С.І.; Мачоган, В.Р.; Г.В. Стойкевич М.М. Корда H.V.; Korda M. M. (Світ медицини та біології, 2018)
Метою роботи стало вивчення показників пероксидного окиснення ліпідів у щурів з пародонтитом без супутньої патології і на фоні гіпер- та гіпотиреозу. Дослідження виконано на 48 безпородних статевозрілих білих щурах-самцях. Встановлено достовірне збільшення вмісту ТБК-АП у супернатанті гемолізатів еритроцитів щурів із змодельованим пародонтитом у 2,1 раза, у щурів з пародонтитом на тлі гіпертиреозу – у 2,5 рази, у щурів з пародонтитом на тлі гіпотиреозу – у 2,2 раза відносно контрольної групи. У гомогенаті тканин пародонта вміст ТБК-АП збільшувався ще інтенсивніше: у щурів із змодельованим пародонтитом у 2,6 раза, у щурів з пародонтитом на тлі гіпертиреозу – у 3,0 рази, у щурів з пародонтитом на тлі гіпотиреозу – у 2,4 раза. Отже, експериментальний пародонтит супроводжується вираженим підвищенням інтенсивності процесів пероксидного окиснення ліпідів як у гомогенаті тканин пародонта, так і у крові. Дисбаланс тиреоїдних гормонів посилює окисний стрес при експериментальному пародонтиті, особливо виражено при гіпертиреозі.