ХАРАКТЕРИСТИКА ГІСТОГЕНЕТИЧНИХ ПРОЦЕСІВ ПРОВІД-НИХ КАРДІОМІОЦИТІВ ЕМБРІОНАЛЬНОГО СЕРЦЯ ЛЮДИНИ - Сілкіна Ю. В. Yu.V.; Хмель С. І. S.I.; Козлова Ю. В. Yu.V. (Світ медицини та біології, 2013)
Досліджено серця ембріонів і плодів людини в період з 4-го по 12-й тиждень ембріогенезу. За допомогою антитіл до нейрофіламентів , м’язових білків (α - SMA, MSA) і лектинів (PNA, WGA, HPA) вивчені гістогенетичні властивості кардіоміоцитів раннього ембріонального серця людини. Встановлено, що кардіоміоцити раннього міокарда є поліпотентними. До формування ділянки пучка Гіса, який з’єднує передсердну та шлуночкову частини ПСС, шлуночковий міокард відіграє роль вентрикулярної провідної системи. Формування вузлів провідної системи відбувається шляхом рекрутизації мультіпотентних кардіоміоцитів, а не є результатом міграції клітин-дериватів нервового гребеня або епікарду. Клітини провідної системи коекспресують нейрональні та миофібрилярні білки, а також білки гладкої м’язової тканини. Значну міграційну активність мають в ембріональному серці тільки клітини пучка Гіса та його ніжок. Дистальний відділ провідної системи в передсердях і шлуночках до 12-го тижня розвитку не має специфічної локалізації й гістоструктури. Клітини дистального відділу відрізняються у цей період від скорочувальних кардіоміоцитів тільки імуногістохімічними характеристиками.