ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИЙ ГІПОТИРОЇДИЗМ ОБУМОВЛЮЄ ПОСИЛЕНЕ ЕКСПОНУВАННЯ ВУГЛЕВОДНИХ ДЕТЕРМІНАНТ αLFuc, βDGal ТА DGalNAc У НАДНИРКОВИХ ЗАЛОЗАХ ЩУРІВ - Луцик, С.О.; Ященко, А.М. (Світ медицини та біології, 2012)
З використанням восьми лектинів різної вуглеводної специфічності (LCA, LABA, SNA, RCA, WGA, PNA, SBA і HPA) досліджували вплив експериментального гіпотиреоїдізму на вуглеводні детермінанти надниркових залоз щурів. Гіпотиреоїдний стан моделювали шляхом додавання в добовий раціон тварин мерказоліл з розрахунку 5 міліграм/кг маси протягом 30 діб. Надниркові і щитоподібні залози фіксували в 4% нейтральному формаліні і заключали в парафін. Для ідентифікації вуглеводних детермінант глікополімерів були використані кон’югати лектинів з пероксидазою хріну, візуалізацію здійснювали в системі диаминобензидин-Н2О2. Встановили, що експериментальний гіпотиреоїдізм індукує підвищення експонування вуглеводних детермінант αLFuc, βDGal і DGalNAc (рецепторів лектинів LABA, PNA і SBA відповідно). Зокрема, в надниркових залозах тварин контрольної групи лектин LABA контурував люменальну поверхню судин мозкової речовини, проте, не зв’язувався з судинним ендотелієм кори надниркової залози; на тлі гіпотиреоїдізму експонування фукозильних детермінант істотно зростало, що проявлялося в контуруванні судинного ендотелію як мозкового, так і трьох зон кіркової речовини. У надниркових залозах щурів досвідченої групи помітно зростало зв’язування лектину PNA з клітинами клубочкової зони, а також кількість PNA - і SBA -реактивных утворень характерної павукоподібної форми (ймовірно, цитоплазматичній зернистості суміжних ендокриноцитів) у складі кіркової і мозкової речовини. Отримані дані свідчать про істотний вплив гіпотиреоїдізму на структуру гликополимеров надниркових залоз; лектин LABA може бути рекомендований як селективний гістохімічний маркер судинного ендотелію надниркової залози щура.