КОРТИЗОЛ ЯК КЛЮЧОВИЙ ЧИННИК РОЗВИТКУ ПОСТТРАВМАТИЧНОГО СТРЕСОВОГО РОЗЛАДУ І РОЛЬ МЕЛАТОНІНУ В НЕЙРОПРОТЕКЦІЇ ДАНОГО СТАНУ - Бишек, М.Ю.; Березовський, А.М.; Піліпонова, В.В.; Сорокоумов, В.П.; Федорченко, О.В.; Бондарь, С.А.; Тереховський, А.І. (Світ медицини та біології, 2025)
Кортизол є найважливішим глюкокортикоїдним гормоном, стимуляція на виділення якого чітко організовується гіпоталамо-гіпофізарно-наднирниковою віссю, а сама секреція забезпечується корою наднирникових залоз. Він відіграє ключову роль у різних фізіологічних процесах. Дисфункції кортизолу внаслідок хронічного стресу мають серйозні наслідки для багатьох систем організму та характеризуються гіперактивність гіпоталамо-гіпофізарно-наднирникової вісі та порушенням мигдале-кортико-гіпокампального контуру – тригера посттравматичного стресового розладу. Розуміння багатогранних механізмів постійного впливу цього гормону має важливе значення, оскільки відкриває перспективи для пом’якшення згубних наслідків травматичного розладу, до прикладу, із застосуванням мелатоніну в складі ад’ювантної терапії. Метою огляду є проаналізувати та узагальнити дані багатьох років досліджень у галузі розладів, що виникають на фоні посттравматичного стресового розладу, поглибити розуміння про важливість подальших напрямків та перспектив корекції дисфункцій організму за даного патологічного стану. Проведено аналіз сучасних публікацій з наукометричних баз даних Scopus, Web of Science, PubMed та Google Scholar. Виконано запити за ключовими словами у базі PubMed: “post-traumatic stress disorder”, “cortisol”, “hypothalamic-pituitary-adrenal axis”, “melatonin”, “acute and chronic stress”. Особливу увагу приділено публікаціям останніх 5 років, щоб забезпечити аналіз сучасних наукових підходів. Додатково було враховано класичні дослідження, що заклали основу для подальших відкриттів у цій галузі. Для більш глибокого розуміння проблеми було проаналізовано статті, що включали результати подвійних сліпих рандомізованих плацебо контрольованих досліджень, дані мета-аналізів та системних оглядів, результати досліджень з використанням біохімічних методів для оцінки рівня кортизолу та мелатоніну. Після збору літератури проводився її критичний аналіз із застосуванням інструментів статистичної обробки даних. Використано метод порівняльного аналізу для оцінки ефективності мелатоніну в регуляції гіпоталамо-гіпофізарно-наднирникової вісі та зменшенні симптомів посттравматичного стресового розладу. Окрему увагу приділено дослідженням, що вивчали молекулярні механізми впливу кортизолу на гіпокамп і мигдалину, а також роботам, які розглядали потенціал нейропротекції за допомогою мелатоніну. Ми припускаємо, що застосування екзогенного мелатоніну здатне пригнічувати виділення кортизолу в пацієнтів з посттравматичним стресовим розладом і, як наслідок, зменшувати частоту прояву побічних ефектів у вигляді дисфунцій сну, проте це питання потребує подальшого дослідження.
Keywords: посттравматичний стресовий розлад; кортизол; гіпоталамо-гіпофізарно-наднирникова вісь; мелатонін; гострий та хронічний стрес