ВПЛИВ ВУГЛЕКИСЛОГО ГАЗУ, ДИКЛОФЕНАКУ ТА ЇХ КОМБІНАЦІЇ НА ПЕРЕБІГ МОНОІОДАЦЕТАТ-ІНДУКОВАНОГО ОСТЕОАРТРИТУ У ЩУРІВ - Штробля, В.В.; Луценко, Р.В. (Світ медицини та біології, 2025)
Остеоартрит є найпоширеним дегенеративно-запальним захворюванням суглобів. Попри використання нестероїдних протизапальних, інших засобів і фізіотерапевтичних методів, більшість пацієнтів не досягає стійкого клінічного поліпшення, що потребує пошуку нових стратегій лікування. На 60 статевозрілих білих безпородних щурах-самцях моделювали остеоартрит уведенням 0,05 мл 3 % розчину монойодоцтової кислоти у правий колінний суглоб. Дослідним групам уводили фізіологічний розчин, диклофенак внутрішньочеревнно за 1 годину до монойодоцтової кислоти і через кожні 3 дні, СО₂ – підшкірно над ураженим суглобом у дозі 0,5 мл з та їх комбінацію. На 14-й або 28-й день проводили гістологічні дослідження. Введення СО₂, диклофенаку 14-у добу терапії зменшувало виразність запально-деструктивних процесів у хрящі та субхондральній кістці, однак більш значний протизапальний та хондропротекторний ефект відзначався у групі комбінованого застосування диклофенаку та СО₂. На 28-у добу – схеми лікування коректували некротично-дегенеративних змін, з відновленням морфологічної структури суглобового хряща та субхондральної кістки. Комбіноване використання СО₂ з диклофенаком мало більш виражений захисний ефект порівняно з монотерапією цими засобами.
Keywords: вуглекислий газ; диклофенак; остеоартрит; морфологічні зміни; гістологічні зміни; колінний суглоб; щури