МОДУЛЯЦІЯ АНГІОГЕНЕЗУ ЯК ЕФЕКТИВНИЙ МЕТОД ЛІКУВАННЯ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ ДІАБЕТИЧНОЇ РЕТИНОПАТІЇ - Прейс, Н.І.; Савицький, І.В.; Грицан, І.І.; Тірон, О.І.; Вишневська, Г.О.; Кувшинова, І.І.; Ляшевська, О.О. (Світ медицини та біології, 2024)
Метою дослідження було вивчення змін вмісту фактора росту ендотелію судин у крові експериментальних тварин за умов діабетичної ретинопатії шляхом її фармакологічної корекції. Експериментальні дослідження проводили на моделі стрептозотоцин-індукованого цукрового діабету на щурах лінії Вістар, які були розділені на сім груп залежно від окремого та сумісного введення фармакологічних сполук для лікування ознак експериментальної діабетичної ретинопатії. Рівень фактора росту ендотелію судин у сироватці крові щурів визначали на 30, 60 та 180 добу досліду. Отримані дані підтверджують розвиток діабетичної ретинопатії в умовах стрептозотоцинової моделі цукрового діабету. Розвиток діабетичної ретинопатії характеризується підвищенням вмісту фактора росту ендотелію судин у крові щурів з максимальним рівнем його підвищення на 180 добу досліду. Виражений позитивний ефект нормалізації рівня фактора росту ендотелію судин спостерігався при сумісному введенні афліберцепту, L-аргініну та цитиколіну. Автори наголошують на патогенетичній ролі імунних механізмів у розвитку діабетичної ретинопатії. Визначення основної патогенетичної ролі фактора росту ендотелію судин у пошкодженні тканини сітківки при цукровому діабеті відкрило новий напрям спрямованої патогенетично детермінованої фармакокорекції діабетичної ретинопатії шляхом блокування сигнального шляху фактора росту ендотелію судин. Доведене залучення імунних механізмів до патогенетичних механізмів діабетичної ретинопатії підвищенням рівня фактора росту ендотелію крові є експериментальним підґрунтям доцільності блокування синтезу та/або активності фактора росту судинного ендотелію в клінічних умовах.
Keywords: цукровий діабет; експериментальна діабетична ретинопатія; ішемія сітківки; фактор росту ендотелію судин; патогенетична фармакокорекція