ВПЛИВ АНТИГІПЕРТЕНЗИВНОЇ ТЕРАПІЇ НА ЖОРСТКІСТЬ АРТЕРІАЛЬНОЇ СТІНКИ У ПАЦІЄНТІВ З ГІПЕРТОНІЧНОЮ ХВОРОБОЮ ТА ОЖИРІННЯМ - Біловол, О.М.; Князькова, I.I.; Міщенко, В.М.; Жадан, А.В.; Кузьмінова, Н.В.; Старенький, А.В.; Богун, М.В. (Світ медицини та біології, 2023)
Метою дослідження було провести порівняльний аналіз впливу 3-місячної терапії фіксованою комбінацією лізиноприлу дигідрату та амлодипіну бесілату на клінічний статус, показники добового профілю артеріального тиску, центрального аортального тиску і жорсткості судин, а також структурно-функціональний стан серця у хворих на артеріальну гіпертензію з ожирінням та без нього. Обстежено 60 пацієнтів (середній вік 56,7±2,1 років) з артеріальною гіпертензією 2 ступеня, з яких у 34 визначено ожиріння I ступеня (1 група) і 26 пацієнтів (2 група) без ожиріння, які не приймали регулярну антигіпертензивну терапію. Після реєстрації вихідних даних пацієнтам обох груп призначалась фіксована комбінація лізиноприлу дигідрату та амлодипіну бесілату 10–20/5–10 мг/добу протягом 3 місяців. Контрольну групу склали 20 практично здорових осіб. Після проведеного лікування встановлено достовірне покращення не тільки рівнів офісного систолічного і діастолічного артеріального тиску, а й добового профілю периферичного артеріального тиску та центрального аортального тиску в обох групах пацієнтів. Встановлено зниження швидкості поширення пульсової хвилі на (1,0±0,2 м/с; р
Keywords: гіпертонічна хвороба; ожиріння; центральний аортальний тиск; пружньо-еластичні властивості артерій; ехокардіографія; фіксована комбінація лізиноприлу дигідрату та амлодипіну бесілату