ХІРУРГІЧНІ МАЛІ ДОСТУПИ ПРИ ТОТАЛЬНОМУ ЕНДОПРОТЕЗУВАННІ ПАЦІЄНТІВ З ДИСПЛАСТИЧНИМ КОКСАРТРОЗОМ - Насірлі, Д.А. (Світ медицини та біології, 2022)
Найбільш перспективним у лікуванні диспластичного коксартрозу є тотальне ендопротезування із застосуванням міні- та неінвазивних методик хірургічного доступу. Для порівняльної оцінки ефективності тотального ендопротезування тазостегнового суглоба із застосуванням класичних та модифікованих хірургічних доступів було проведено аналіз перебігу хвороби у 55 пацієнтів з диспластичним коксартрозом 1-го та 2-го типів за Hartofilakidis, розділених на дві групи: контрольна – 25 та основна – 30 хворих. Всім хворим виконувалося тотальне ендопротезування кульшового суглоба. Результати лікування були оцінені через 6 місяців та 1 рік після втручання за допомогою клінічного та рентгенологічного методів. У пацієнтів здійснювалася оцінка активності захворювання за індексом DAS28 та виконувався загальний аналіз крові, вивчення імунного статусу визначенням сироваткової концентрації рівня С-реактивного білка. Порівняльний аналіз виявлених параметрів показує, що пацієнти основної групи мали значно більш виражену тенденцію до зниження вмісту С-реактивного білка на всіх етапах післяопераційного періоду. При проведенні скринінгу хронічного больового синдрому був певний взаємозв'язок між методикою доступу та активністю хвороби. Застосування запропонованого мініінвазивного хірургічного доступу при тотальному ендопротезуванні кульшового суглоба у пацієнтів з диспластичним коксартрозом є ефективним і дозволяє суттєво знизити інтенсивність болю та покращити результати ендопротезування загалом.
Keywords: диспластичний коксартроз; ендопротезування; хірургічний доступ; білок; активність хвороби