ОПТИМІЗАЦІЯ ЛІКУВАННЯ СЕРЦЕВОЇ НЕДОСТАТНОСТІ У ХВОРИХ НА ГОСТРИЙ ІНФАРКТ МІОКАРДА ІЗ СУПУТНІМ ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ 2 ТИПУ - Співак, Ю.А.; Потяженко, М.М.; Люлька, Н.О.; Вакуленко, К.Є.; Нос, Я.В. (Світ медицини та біології, 2022)
Перебіг та наслідки гострого інфаркта міокарда визначають супутні захворювання, зокрема цукровий діабет 2 типу. Мета – оцінка ефективності застосування еплеренону у лікуванні серцевої недостатності пацієнтів з гострим інфарктом міокарда та цукровим діабетом 2 типу. Сформовано дві групи та дві підгрупи у кожній. Пацієнтам проведено загальноклінічні обстеження, тропонін І, натрійуретичний пептид, глікозильований гемоглобін. Виявлено, що у пацієнтів із інфарктом міокарда та цукровим діабетом 2 типу значимо вищий рівень натрійуретичного пептиду в крові. При застосуванні оптимізованої схеми лікування відзначалося зниження рівня натрійуретичного пептиду в пацієнтів групи без цукрового діабету, під час третього візиту порівняно з першим та другим. У хворих з коморбідністю виявлені значущі відмінності концентрацій натрійуретичного пептиду на різних візитах пацієнта (р=0,037). Призначення до стандартної терапії еплеренону пацієнтам із інфарктом міокарда з коморбідною патологією та без неї здійснює позитивний вплив на ефективність лікування та перебіг серцевої недостатності, що підтверджується зменшенням показника натрійуретичного пептиду, як одного з головних показників ефективності лікування серцевої недостатності.
Keywords: гострий інфаркт міокарда; цукровий діабет 2 типу; серцева недостатність; натрійуретичний пептид; еплеренон