РОЛЬ ТА ЗНАЧЕННЯ АНАМНЕЗУ В ДИФЕРЕНЦІЙНІЙ ДІАГНОСТИЦІ СКРОНЕВО-НИЖНЬОЩЕЛЕПНИХ РОЗЛАДІВ - Макєєв, В.Ф.; Телішевська, О.Д.; Михайлевич, М.Ю. (Світ медицини та біології, 2021)
Незважаючи на те, що вивченню проблеми скронево-нижньощелепних розладів присвячена значна кількість досліджень, до цього часу питання етіології та патогенезу залишаються не до кінця з’ясованими. Метою нашого дослідження було визначити фактори з анамнестичних даних хворих, що можливо впливають на появу та розвиток скронево-нижньощелепних розладів. Матеріалом дослідження було 178 осіб з підозрою на скронево-нижньощелепні розлади, що пройшли комплекс обстежень, який включав ретельний збір скарг і анамнезу, клінічну частину та додаткові методи обстеження. Отримані дані вносилися у спеціально розроблену карту обстеження з переводом її в електронний варіант. За анамнестичними даними хворих здійснений аналіз щодо можливих чинників, які могли б провокувати розвиток скронево-нижньощелепних розладів. Серед найбільш поширених можливих стоматологічних чинників розвитку СНР слід зазначити наступні: інтубаційний наркоз за останній рік – 11.3 %; травматичне видалення 8-х зубів – 10.7 %; ортодонтичне лікування брекетами – 12.0 %; ортодонтичне лікування пластинкою – 11.3 %; попереднє незнімне протезування – 10.7 %; попереднє лікування скронево-нижньощелепних розладів – 10.7 %. Однак після здійснення порівняльного аналізу між основною групою і групою порівняння, у відсотковому відношенні нами не виявлено статистично значущих відмінностей (р>0,05) між показниками означених груп, що за нашими дослідженнями свідчить про недостовірність цих чинників відносно можливого впливу на розвиток СНР. Серед найбільш поширених можливих загальних чинників розвитку СНР слід зазначити наступні: сидяча робота – 69.4 %; головний біль напруги – 37.3 %; заняття спортом – 20.1 %; бруксизм – 16.0 %; надмірне стирання зубів – 22.7 %. Однак після здійснення порівняльного аналізу між основною групою і групою порівняння, у відсотковому відношенні у нашому дослідженні не виявлено статистично значущих відмінностей між показниками означених груп ( р> 0,05), крім такої ознаки як «бруксизм». Інші можливі фактори розвитку скронево-нижньощелепних розладів за нашим дослідженням виявилися статистично недостовірними. Серед чинників, які можливо впливають на розвиток скронево-нижньощелепних розладів нами виділені наступні: черепно-мозкова травма (ЧМТ) – 9.6 %; часте лікування у стоматолога – 16.9 %; часті ангіни – 19.1 % та наявність herpes zoster у 17.4 % осіб. Отже, можливо припустити, що до порушень у скронево-нижньощелепному суглобі могли призвести певні хвороби, проте не можна відкидати ізольовані порушення в суглобах. Можливе також взаємне підсилення факторів ризику скронево-нижньощелепних розладів. Детальне вивчення впливу анамнезу на діагностику та диференційну діагностику скронево-нижньощелепних розладів залишається відкритим та потребує подальщих досліджень.
Keywords: фактори ризику скронево-нижньощелепних розладів; супутні загальносоматичні захворювання; супутні стоматологічні захворювання; перенесені захворювання