КЛІНІКО-ДІАГНОСТИЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ГІПЕРПЛАСТИЧНИХ ПРОЦЕСІВ ЕНДОМЕТРІЮ У ЖІНОК У ПОСТМЕНОПАУЗІ - Гарашова, М.А.; Алієва, Е.М.; Мамедова, Л.Д. (Світ медицини та біології, 2021)
Дослідження включало вивчення даних 65 хворих з гіперплазією ендометрія у постменопаузальному періоді, з яких у 56 (86,2 %) відзначалися кров'янисті виділення, у 32 (49,2 %) – порушення сну, у 29 (44,6 %) емоційна лабільність, у 21 (32,3 %) дизуричні явища, у 20 (30,8 %) наявність болів різної інтенсивності, у 15 (23,1 %) швидка стомлюваність, у 7 (10,0 %) кровотеча. Дослідження виявили, що у 85,5 % жінок в анамнезі відзначалися висока частота пологів, з них у 100 % жінок відзначалися штучні аборти. Частота безпліддя у даної групи хворих склала 5,2 %. У 12 (18,5 %) хворих в репродуктивному періоді відзначалися епізоди рецидивуючої гіперплазії ендометрія. Дані ТВУ показали, що найбільш специфічним ехографічним показником за гіперплазією ендометрія в постменопаузальному періоді є збільшення товщини ендометрія, що коливалася від 14,1±1,6 мм у хворих з атиповою гіперплазією ендометрія до 21,3±4,8 у хворих з дифузною гіперплазією ендометрія. Вивчення показників СА 125 виявило значні його коливання, що довело відсутність діагностичної значущості за даної патології.
Keywords: постменопауза; патологія ендометрія; поліп ендометрія; атипова гіперплазія ендометрія; індекс маси тіла; безпліддя; трансвагінальна ехографія