ЙОДДЕФІЦИТ ЯК ФАКТОР РОЗВИТКУ ТИРЕОЇДНОЇ ПАТОЛОГІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ - Городинська, О.Ю.; Бобирьова, Л.Є. (Світ медицини та біології, 2020)
Йодний дефіцит - проблема актуальна для всієї території України. Різниця полягає тільки в його тяжкості - від легкого на сході, півдні та в центрі країни до середньотяжкого і тяжкого в гірських районах Карпат. Метою дослідження було провести аналіз патології щитовидної залози в Полтавській області за умов йоддефіциту. Оцінюючи екологічну ситуацію в Полтавській області, можна відзначити, що дана область відноситься до зони помірного йодного дефіциту, оскільки відзначається зниження вмісту йоду по всім водоносним горизонтам Полтавської області. Профілактичні заходи повинні бути постійними, оскільки йодний дефіцит як екологічну проблему ліквідувати неможливо. Світовий і вітчизняний досвід показують, що припинення профілактики призводить до швидкого зростання частоти йододефіцитних захворювань в популяції. Здійснення профілактики йододефіцитних захворювань набагато ефективніше, ніж лікування наслідків йодного дефіциту, тим більше, що деякі з них (розумова відсталість, кретинизм) практично незворотні. Таким чином, у розвитку зобної ендемії велику роль відіграють екологічні умови відповідного регіону. Індуктором тиреоїдної патології в цілому є йододефіцит, як прямий, так і відносний, основною причиною якого є техногенне забруднення навколишнього середовища (фтористі з'єднання, радіонукліди і ін.). Тобто зобна ендемія або йододефіцит має регіональні відмінності, які пов'язані з екологічними умовами цього чи іншого регіону.
Keywords: щитовидна залоза; патологія щитовидної залози; йододефіцитні захворювання; йод; фтор; забруднення радіонуклідами