СТРУКТУРНО-ФУНКЦІОНАЛЬНІ ЗМІНИ СЕРЦЯ У ХВОРИХ НА ГІПЕРТОНІЧНУ ХВОРОБУ І СУПУТНЮ ЧАСТУ ЕКСТРАСИСТОЛІЮ - Кузьмінова, Н.В.; Іванкова, А.В.; Іванов, В.П.; Лозинський, С.Е.; Князькова, І.І.; Гаврилюк, А.О. (Світ медицини та біології, 2020)
Обстежено 156 хворих (65 чоловіків та 91 жінка) на гіпертонічну хворобу ІІ стадії (ГХ ІІ), середній вік 58,2±0,9 років. Основний клінічний масив склали 124 з них, які за даними холтерівського моніторування електрокардіограми мали часту симптомну суправентрикулярну (СВЕ) (74 (59.7%) пацієнти) або шлуночкову екстрасистолію (ШЕ) (50 (40.3%) осіб) . До групи порівняння увійшли 32 хворих на ГХ ІІ ст. без порушень серцевого ритму. Оцінка структурно-функціональних змін серця за даними ехокардіографії показала, що наявність частої екстрасистолії асоційована із збільшенням розміру ПШ з ознаками його перевантаження, більш виразнішею ГЛШ, достовірним зменшенням систолічної функції ЛШ та погіршенням релаксаційної здатності міокарда з переважанням ригідного типу трансмітрального кровотоку. У пацієнтів із ГХ ІІ стадії та частою ШЕ порівняно з хворими на ГХ ІІ стадії та СВЕ визначені більш суттєве зменшення систолічної функції ЛШ на фоні більш виразних порушень діастолічної функції серця, в той час як у хворих з СВЕ спостерігався дещо більший ступінь гіпертрофії ЛШ.
Keywords: артеріальна гіпертензія; гіпертонічна хвороба; суправентрикулярна екстрасистолія; шлуночкова екстрасистолія; ехокардіографія; холтерівське моніторування ЕКГ