МОРФОФУНКЦІОНАЛЬНІ ОСОБЛИВОСТІ ІНТЕРСТИЦІЙНИХ ЕНДОКРИНОЦИТІВ ТА СУСТЕНТОЦИТІВ ЯЄЧКА ЩУРІВ ПРИ ЦЕНТРАЛЬНІЙ ДЕПРИВАЦІЇ СИНТЕЗУ ТЕСТОСТЕРОНА ПРОТЯГОМ 90 ДІБ - Стецук, Є.В.; Акимов, О.Є.; Шепітько, К.В.; Гольцев, А.М. (Світ медицини та біології, 2020)
На сьогоднішній день в світі спостерігається тенденція до зміни ставлення до сім'ї та сімейних цінностей. У розвинених європейських країнах спостерігається тенденція до високої сексуальної активності у чоловіків літнього віку і пізнього створення сім'ї з дітьми, що має певні труднощі у зв'язку зі зниженням вироблення тестостерону в літньому віці. Метою дослідження було встановити мікроскопічну організацію інтерстиціальних ендокріноцітов і сустентоцітов щурів, визначити джерела продукції оксиду азоту і інтенсивність окисного стресу в яєчках з експериментальної центральної депривації синтезу тестостерону з дифереліном на 90-ту добу експерименту. Експеримент був проведений на 20 зрілих білих щурах-самцях. Щури були розділені на 2 групи: контрольна група (10), експериментальна група (10), яким підшкірно вводили диферелін (трипторелін ембонат) в дозі 0,3 мг / кг активної речовини протягом 90 днів. Тривала центральна депривація синтезу тестостерону у тварин призводить до появи структурних ознак функціонального стресу в популяції сустентоцітов і інтерстиціальних ендокріноцітов, які спрямовані на підтримку секреції яєчка. Центральна депривація синтезу тестостерону протягом 90 днів викликає розвиток окисного стресу за рахунок гіперпродукції активних форм кисню і накопичення нітритів в тканини яєчка через підвищену індуцібельной активності NO-синтази.
Keywords: сім’яники; інтерстиційні ендокриноцити; сустентоцити; NO- синтаза; iNOS; cNOS; L- аргінін; супероксиддисмутаза; мітохондріальна ЕТЛ; М1; М2; щури