ДІАГНОСТИКА ТА ЗАХОДИ ЛІКВІДАЦІЇ СТРЕПТОКОКОЗУ СОБАК В ПРИВАТНОМУ РОЗПЛІДНИКУ - Передера, Р.В.; Лавріненко, І.В.; Передера, О.О.; Жерносік, І.А. (Світ медицини та біології, 2019)
У статті наведено епізоотологічні дані, клінічні ознаки, патологоанатомічні зміни та результати лабораторних досліджень за гострого та надгострого прояву стрептококозу собак. Діагноз на стрептококоз встановлювали на підставі аналізу епізоотологічних даних, клінічних ознак хвороби, патолого-анатомічних змін і підтверджували даними бактеріологічних досліджень. При розтині трупів загиблих цуценят виявляли явища геморагічного діатезу; зміни, характерні для гострого спленіту, гострого гепатиту та набряку легень. У результаті бактеріологічного дослідження була виділена чиста культура стрептококів, яку досліджували на чутливість до різних антибактерійних речовин. До більшості досліджуваних антибактерійних засобів виділений збудник стрептококозу був не чутливий. Високу чутливість збудник продемонстрував до енрофлоксацину, де зона затримки росту становила 25-28 мм та тилозину (зона затримки росту становила 20-24 мм). При виборі антибактеріальних речовин враховували чутливість до них збудника стрептококозу. Застосовували «Тілозин-20». Препарат вводили внутрішньом’язово один раз на добу за добової норми для собак 0,5 мл на 10 кг маси тіла. Для дезінфекції приміщень, де утримувалися цуценята, застосовували дезінфектант «Бровадез плюс». Використовували 1,0% розчин «Бровадезу плюс» (100 мл на 10 л води). Дезінфекцію приміщення проводили щоденно впродовж ліквідації спалаху.
Keywords: цуценята; стрептококоз; клінічні ознаки; патолого-анатомічні зміни; лікування; «Тилозин-20»; дезінфекція; «Бровадез-плюс»