КЛІНІКО-НЕВРОЛОГІЧНІ ТА НЕЙРОВІЗУАЛІЗАЦІЙНІ ФАКТОРИ, АСОЦІЙОВАНІ З ПОСТІНСУЛЬТНОЮ ВТОМОЮ НА ПРОТЯЗІ ДРУГОГО ПІВРІЧЧЯ ПІСЛЯ РОЗВИТКУ ГОСТРИХ ПОРУШЕНЬ МОЗКОВОГО КРОВООБІГУ - Дельва, І.І. (Світ медицини та біології, 2018)
Постінсультна втома (ПІВ) – розповсюджене ускладнення гострих порушень мозкового кровообігу (ГПМК). Метою роботи було ідентифікувати клінічні та нейровізуалізаційні фактори, асоційовані з різними компонентами ПІВ на протязі другого півріччя після розвитку ГПМК. Обстежено 194 пацієнти через 6, 9 та 12 місяців після ГПМК. Глобальну ПІВ та окремі її компоненти вимірювали за допомогою багатомірної шкали оцінки втоми (MIF-20). Насамперед, одновимірний логістичний регресійний аналіз не виявив достовірних статистичних закономірностей між частотами будь-якого домену ПІВ та будь-якими атрофічними показниками головного мозку (BFI, BCI, діаметр третього шлуночка, CAI) протягом другого півріччя після появи ГПМК. З іншого боку, було показано, що церебральні інфаркти інфратенторіальних місць суттєво асоціюються з підвищеним ризиком глобальної ПІВ через 6 місяців (OR, 3,19; СІ, 1,34-7,58; p = 0,01). і через 12 місяців (OR, 3,10; СІ, 1,25-7,65; p = 0,01) після появи захворювання. Більш того, однофакторний логістичний регресійний аналіз показав, що приріст на 1 бал за шкалою Fazekas був суттєво пов'язаний з більш високим ризиком психічного PSF (OR, 1,49; СІ, 1,11-2,00; p = 0,01) у 6 місяців після виникнення ПІВ, а також з підвищеним ризиком психічної ПІВ та мотиваційної ПІВ у пізніших точках спостереження - OR 1,56 (СІ, 1,13-2,16; p = 0,01) і OR 1,61 (СІ) , 1,11-2,34; p = 0,01) через 9 місяців, OR 1,78 (СІ, 1,24-2,55; p = 0,002) і OR 1,64 (СІ, 1,10- 2,46; p = 0,02) через 12 місяців, відповідно.Перший висновок полягає в тому, що в порівнянні з транзиторною ішемічною атакою (TIA) ми бачимо значну поширеність глобального та фізичного ПІВ протягом другого півріччя після виникнення ГПМК. Ті ж особливості, які ми раніше виявляли протягом перших 3 місяців після виникнення ГПМК. Можливо, це явище може бути визначено певною мірою через обмеження функціональних можливостей після інсульту (тоді як TIA не має функціонального дефіциту) і подовженим і постійним ішемічним ураженням головного мозку через інсульт (ПІВ, принаймні частково, може мати центральне походження).Виявлена достовірно вища розповсюдженість глобальної та фізичної ПІВ при інсультах, порівняно з транзиторними ішемічними атаками. В одновимірному логістичному регресійному аналізі знайдено достовірні асоціації між ступенем функціональної неспроможності, згідно модифікованої шкали Ренкіна, та ризиком наявності глобальної і фізичної ПІВ. Наявність інфартенторіальних інфарктів асоціювалася з підвищеним ризиком глобальної ПІВ, а ступінь лейкоареозу, згідно шкали Фазекас, прямо асоціювалася з підвищеним ризиком психічної та мотиваційної ПІВ. Рівень функціональної неспроможності, інфратенторіальна локалізація інфарктів та ступінь лейкоареозу можуть розглядатися як прогностичні фактори наявності ПІВ протягом другого півріччя після розвитку ГПМК.
Keywords: постінсультна втома (ПІВ); гострі порушення мозкового кровообігу (ГПМК); одновимірний логістичний регресійний аналіз