ДОСЛІДЖЕННЯ АНТИБАКТЕРІАЛЬНОЇ АКТИВНОСТІ МАЗЕЙ З ЛЕВОФЛОКСАЦИНОМ ТА ДЕКАМЕТОКСИНОМ ЩОДО КЛІНІЧНИХ ШТАМІВ – ЗБУДНИКІВ РАНОВИХ ІНФЕКЦІЙ - Штанюк, Є.А. (Світ медицини та біології, 2015)
В дослідах in vitro методом дифузії в агар вивчено антибактеріальну дію мазей левофлоксацину 0,1 % та мазей декаметоксину 0,5 % на водорозчинній основі щодо стандартних та клінічних штамів S. aureus, E. coli та P. aeruginosa. Було доведено, що левофлоксацин у формі мазі на водорозчинній основі виявляється високоефективним відносно стандартних штамів S. aureus, E. coli та P. aeruginosa, а також клінічного штаму S. aureus, але малоефективним та неефективним відносно клінічних штамів грамнегативних бактерій E. coli та P. aeruginosa відповідно. Декаметоксин, диметилсульфоксид та динатрію едетат потенцюють антибактеріальну дію мазі левофлоксацину 0,1 % відносно стандартних та клінічних штамів стафілококу та кишкової палички. Ефективність мазі на водорозчинній основі, що містить 0,1 % левофлоксацину, 0,5 % декаметоксину, 10 % ДМСО та 0,5 % ДНЕ, відносно клінічних штамів синьогнійної палички, визначається головним чином декаметоксином, а зазначені бактерії залишаються нечутливими до левофлоксацину.
Keywords: левофлоксацин; декаметоксин; мазі; бактерії; антибактеріальна дія; зони затримки росту