ЕФЕКТИВНІСТЬ ПРОТИВІРУСНОЇ ТЕРАПІЇ ХВОРИХ НА ХРОНІЧНИЙ ГЕПАТИТ С ЗАЛЕЖНО ВІД ГЕНЕТИЧНИХ ПОЛІМОРФІЗМІВ CYP2E1 - Годован, В.В.; Остапчук, К.В. (Світ медицини та біології, 2014)
Дослідження впливу поліморфізмів гену CYP2E1 на ефективність лікування хворих на хронічний гепатит С за стандартною схемою пегінтерферон+рибавірин виявило, що серед 33 пацієнтів генотип DD за поліморфізмом CYP2E1*6 мали 24 (72,7 %) особи, СD – 9 (27,3 %). Гомозигот СС не виявили. При генотипі СD у хворих частіше спостерігались рання та швидка вірусологічні відповіді порівняно з хворими з генотипом DD (88,9 проти 45,8 %, р = 0,026). У пацієнтів з генотипом СD швидше (через 12 тижнів лікування) відновлювався рівень аланінамінотрансферази сироватки крові, ніж у хворих з генотипом DD. Лікування хворих на хронічний гепатит С пегінтерфероном з рибавірином було ефективнішим при наявності у них генотипу СD.
Keywords: хронічний гепатит С; ген CYP2E1; генетичні поліморфізми