ДОСЛІДЖЕННЯ ВПЛИВУ ПОХІДНИХ 2-ОКСОІНДОЛІН-3-ГЛІОКСИЛОВОЇ КИСЛОТИ НА СНОДІЙНІ ЕФЕКТИ ТІОПЕНТАЛУ НАТРІЮ - Луценко, Р.В. (Світ медицини та біології, 2013)
Мета роботи – дослідити вплив похідних 2-оксоіндолін-3-гліоксилової кислоти на сон викликаний уведенням тіопенталу натрію. Матеріали та методи. У дослідах на статевозрілих щурах обох статей лінії Wistar вивчено вплив похідних 2-оксоіндолін-3-гліоксилової кислоти з лабораторними шифрами 18, 18-4, 18-5, 1-Ф і Г на наркозні ефекти тіопенталу натрію (50 мг/кг). Результати. Сполуки з лабораторними шифрами 18, 18-4, 18-5 і 1-Ф вірогідно збільшували кількість тварин у групі, що заснули порівняно з контролем. Також ці речовини статистично значимо зменшували латентний період настання сну, тим самим проявляли синергізм з тіопенталом натрію, тобто потенціювало снодійний ефект барбітурату. Речовина 18 збільшувала тривалість барбітуратового сну в 1,4 рази, а сполука 1-Ф у 1,6 рази порівняно з уведенням лише тіопенталу натрію. Це свідчить про здатність цих сполук пролонгувати гальмівні ефекти тіопенталу натрію на ЦНС (таблиця). Встановлено, що похідні 2-оксиіндолу 18-4 і 18-5 лише потенціюють, а сполуки 18 і 1-Ф потенціюють та пролонгують гіпногенну активність барбітурату.
Keywords: похідні 2-оксоіндолін-3-гліоксилової кислоти; тіопентал натрію; потенціювання; пролонгування