КЛІНІКО-ПАТОЛОГІЧНЕ ЗНАЧЕННЯ БІОМАРКЕРІВ RRM1, MGMT, TUBB3 ТА PTEN У ДЕКІЛЬКОХ ГІСТОЛОГІЧНИХ ПІДТИПАХ САРКОМ М’ЯКИХ ТКАНИН (МАТЕМАТИЧНЕ МОДЕЛЮВАННЯ ВИЖИВАНОСТІ НА ОСНОВІ СИНТЕТИЧНОЇ КОГОРТИ) - Гулієва, Т.С.; Сафарова, С.І.; Багірова, Ш.Х.; Карімова, Г.І.; Гіблалієва, Н.Г.; Сафарова, Р.І. (Світ медицини та біології, 2026)
Саркоми м’яких тканин – рідкісні, але надзвичайно гетерогенні мезенхімальні пухлини. У цьому дослідженні клініко-патологічне значення біомаркерів RRM1, MGMT, TUBB3 та PTEN у пацієнтів із саркомами м'яких тканин оцінювалося з використанням статистичного підходу, заснованого на моделюванні. Було створено когорту з 250 пацієнтів, у яких загальна виживаність та виживаність без прогресування були проаналізовані з використанням моделей Каплана-Мейєра та пропорційних ризиків Кокса. Модельоване відношення ризиків для загальної виживаності, пов’язане з втратою PTEN, становило приблизно 1,9; для виживаності без прогресування, пов’язаної з високою експресією TUBB3, – 1,7; а для низької експресії RRM1 у пацієнтів, які отримували гемцитабін, – 0,53. Таким чином, біомаркери, такі як RRM1, TUBB3 і PTEN, мають значний потенціал для планування індивідуалізованих стратегій лікування пацієнтів із саркомами м’яких тканин; метилювання MGMT може слугувати прогностичним маркером в окремих випадках.
Keywords: саркома м'яких тканин; RRM1; TUBB3; PTEN; MGMT; Каплан-Мейер; модель Кокса